Fakta+om+Frankrike

=Frankrike. Republikken i Frankrike= Frankrike er et land i vest- Europa, I tilleg til en samling øyer og territorier i andre verdensdeler. Frankrike i Europa strekker seg fra middelhavet til nordsjøen, og fra Rhinen til atlanderhavet. Landet grenser til Andorra, Belgia, Italia, Luxemburg, Monaco, Spania, Sveits og Tyskland. Det oversjøiske departementet franskt guyana grenser til Brasil og Surinam. Frankrike er et demokrati organisert som en enhetsstatlig semi-presidentiell republikk. Det er et industri land med den sjette største økonomien i verden. Landets hovedidialer framlegges i erklæringen om menneskets og borgerens rettigheter. Frankrike var et av grunnlegerne av dem europeiske union og de forente nasjoner, og medlem av la francoponie, G8, og latinske unionen. Landet er arealmessig det største i EU. Det er også et av de fem faste medlemmer i FNs sikkerhets råd og har dermed vetorett, og det er en av de åtte bekreftede statene med atomvåpen. Navnet Frankrike kommer fra latin Francia som betyr Frankrikets land.

=Historie= De moderne frankrikes grenser er stort sett sammen fallende med grensene til det tidns Gallia, som var befolket av keltiske gallere. Gallia ble erobret av romerrike (under julius cæcar) i det første århundre f.kr., og gallerne plukket opp latinsk språk og kultur. Kristendommen slo røtter i det andre og tredje århundre av vår tidsregning. Gallias østgrense langs elven Rhinen ble overkjørt av germanske stammer under folkevandringstiden på 3oo tallet, anledet av frankerne som navnet Frankrike stammer fra.Hugo Capet kom til makten i 987. Huset Capet og dets sidegrener Valois-dynastiet og Bourbon-dynastiet beholdt makten i Frankrike i hele 800 år, frem til den franske revolusjonen.

Samtidig ble den franske atlanterhavskysten på denne tiden plaget av vikingraid. Vikingen Gange-Rolv ble gjort til hertug av Hertugdømmet Normandie i 911, mot at han gikk over til kristendommen og forsvarte Seinens munning mot andre vikinger. Gange-Rolvs etterkommer Vilhelm Erobreren dro 155 år senere over den engelske kanal og erobret den engelske tronen.

Henrik II ble kronet til konge av England i 1154. Samtidig var han også greve av Anjou og hertug av Normandie, og etter et ekteskap fikk han også kontrollen over den franske provinsen Aquitaine. Etter å ha gjort hertugen av Bretagne til sin vasall kontrollerte Henrik nå like mye av Frankrike som den franske kongen, og det var ikke før etter slaget ved Bouvines i 1214 at det ble klart at makten i Frankrike lå i den franske kongen Filip IIs hender.

Etter at Karl IV av Frankrike døde i 1328 uten mannlige arvinger, gikk retten til den franske tronen over til Valois-dynastiet. Dette ble imidlertid bestridt av den engelske kong Edvard III, som så sitt snitt til å gjenvinne kontrollen over Frankrike. I 1337 gikk Edvard til krig mot den franske kongen Filip VI, noe som innledet serien med konflikter som ble kjent som hundreårskrigen.

I 1348 kom også svartedøden til Frankrike. Som de fleste andre steder utryddet denne epidemien store deler av befolkningen, befolkningen på ca. 18-20 millioner i 1328 var nede i ca. 11 millioner 150 år senere. Svartedøden i kombinasjon med krigen førte også til stor sosial uro, et bondeopprør brøt ut i 1358, ledet av bonden Jacques Bonhomme. Jacquerie, som opprøret er blitt kjent som, ble imidlertid relativt raskt slått ned av adelen.

Hundreårskrigens første fase, frem til 1360 og Brétignytraktaten, ble en katastrofe for Frankrike. Franskmennene hadde stor fremgang de neste femti årene, men den knusende engelske seieren i slaget ved Agincourt i 1415 gjorde at den franske kongen etterpå kun hadde makt sør for elven Loire.

Jeanne d'Arcs korte karriere som fransk hærfører gav nytt liv til den franske hæren. På tross av hennes tilfangetagelse og død i 1431 greide franskmennene å gjenerobre Paris i 1436, Normandie i 1450 og Guyenne i 1453. Dette gjorde at det bare var Calais-området som fortsatt var under engelsk kontroll.

Engelskmennenes sorti samt inkorporasjonen av de tidligere uavhengige områdene Bretagne (1532) og Burgund (1477) gjorde at Frankrike ble omgjort fra et løst sammenknyttet rike til en sterk stat med en klar sentralmakt. Frankrike ble etter dette en av de sterkeste maktene i Europa.

=Natur/Klima= Frankrike har en lang kystlinje mot den engelske kanal og alanterhavet i vest og middelhavet i sør. Store deler av Frankrike har derfor et kystklima mildt og vått, og med mindre forskjell på sommer og vinter enn i indlandet. Varm luft strømmer fra tropene gir sør - Frankrike et tørt og varmt klima, samtidig som sammenstørt mellom disse og kalde luftstrømmer fra arktis, presset inn fra atlanterhavet, fårårsake svært om skriftelig vær. Varme rekorder for vest europa er registrert sør i frankrike. Klimatiskvariasjon, store nedbørmengder og varm luft har gitt landet gronne løvskoger med eik, bøk, platon, ask, lind og agnbøk. Sør frankrike har mest furusteineik og konkreidskoger. De tørrere områdene er tynt bevokst av lave busker og tornbusker som kan bli opp til to meter høye. Alpene proger de østlige deler av Frankrike. Denne fjellkjeden er ca 70 millioner år gammel. Puy de sancy en høy topp i Frankrike er det høyeste i det sentrale Frankrike.

=Religion= Frankrike er delt inn i 22 religioner. Religionene er videre delt inn i 96 departementer, resionene har liten styringsmakt og fungerer mer som en samling departementer. Departementer er videre delt inn i komuner.

=Politikk= Frankrike er en sekulær republikk med en folkevalgt president, statsminister og lovguene forsammling. Grunnloven er nedfestet i den såkalte femte republikk fra 1958 med Charles de gaulle som dens første president, denne ko etter en turbulent periode i ettekrigs årene med stadige regjeringsutskiftninger og to kolonigriger ( indokina og algerie. den siste varte til evianfreden 1962)

=Geografi= Mens det franske hovedterritoriet (La metropole eller France metropolitaine) ligger i vest europa, er frankrike også sammensatt av terrotorer i nord-amerika , karibien, sør amerika, det vestre og søndre indiske har, stillehavet og antarktis (mange land snnerkjenner ikke de franske territorialkrav i antarktis).